Наблюдават ви!
Правителството има тайна система, машина,
която ви шпионира ежечасно и ежеминутно.
Създадох я да предвижда терористични атаки, но Машината "вижда" всичко -
брутални престъпления, включващи обикновени хора.
Правителството счита тези хора за маловажни. Ние не.
Преследвани от службите, ние действаме нелегално.
Няма да ни откриете. Но ако сте жертва или престъпник
и номерът ви излезе, ние ще открием вас.
ИЗДИРВАН 02х13 СМЪРТНА СХВАТКА
В предишния епизод
Агент Донъли, спрете колата! - Кой сте вие?
Партньорът на мъжа в колата ви. Грози ви смъртна опасност…
Здрасти, любими. Липсвах ли ти?
3 пропуснати разговора
Финч! - Детективе, добре ли сте?
Попаднахме в засада. Тя уби Донъли и отвлече Джон.
Ранена ли сте? - Не, но съм с белезници.
Съсредоточете се. Намерете ключовете.
Добре, почакай, почакай.
Ало? - Детективе, някой видя ли ви
с Джон и агент Донъли? - Мисля, че не.
Тогава се махнете оттам, бързо! - Това е местопрестъпление, Финч.
Разбирам те, Джос, но нещата ще се усложнят, ако не го направиш.
Слушай, Финч, жената, която ни устрои засада,
мисля, че му е била партньорка в ЦРУ. Сноу твърдеше, че е мъртва.
Финч! - Да, знам коя е.
А сега тръгвайте, детективе.
Кара Стентън. Какво ли си наумила?
Здравей отново, Джон.
Кара.
Мислех те за… - Мъртва? Това не ми се удаваше.
Както и на теб, разбира се. От друга страна, на тоя приятел тук,
който ни нареди да се избием, подозирам, че ще му се удаде.
Джон. - Марк.
Изглежда точно като моята. Добре дошъл на купона.
Познавам тоя поглед, Джон. Каниш се да ме нападнеш.
Дори да не ти е мил животът, опакован си с достатъчно Семтекс
да вдигнеш всичко наоколо във въздуха. И преди да помислиш
да обезвреждаш жилетката…
… помни, че и двамата сте ми на бързо избиране.
За какво е всичко това, Кара? - Исках да се съберем пак тримата
за една последна "акция" като едно време.
Не беше толкова сантиментална. - Не бях, нали?
С Марк ще ми изпълните някои поръчки.
Изпълнявайте задачите навреме и ще останете невредими.
И за какво всъщност става дума?
Става дума за трима малки мъртви шпиони в един чисто нов свят.
Става дума за отвъдния живот, Джон, да си осигурим място в него.
Ало? - Най-после. Отказа ли се от GSM-а?
Ами… изгубих го. Какво става?
Обадиха се сутринта за застрелян агент на ФБР. Оказа се Донъли.
Мъртъв е, Картър. - Как е станало?
Федералните се опитват да установят това. Питат за теб.
Казаха ли защо? - Знаят за общото ви разследване.
Ами… идвам.
Здрасти. Чувала ли си се с общите ни приятели?
Защо? - Очилатко ме прати да ви търся снощи.
Вдигна ме под тревога. Ей… изгуби си обецата ли?
О, така изглежда. - Извинете, детектив Картър ли сте?
Да. - Агент Мос. Може ли за малко?
Да.
Кога видяхте за последно агент Донъли? - А… вчера в Райкърс.
Нещо необичайно? Да ви се е видял умислен или тревожен?
Не, защо? - Тоя случай, за "костюмирания".
Донъли се беше вманиачил по него. Беше убеден, че тоя тип
има вътрешен човек. Да ви е споменавал за това?
Мисля, че не. - Началниците се тревожеха,
че го е хванала параноя, че може да не разсъждава трезво.
Как мислите вие? - Мисля, че Донъли беше добър агент.
Благодаря за съдействието, детективе. Ще държим връзка.
Добре ли си?
Да. - Сигурна ли си?
Ще ми кажеш ли какво става? - Не мисля, че ще мога.
Но знам кой може.
Трудовата биография на Кара Стентън - псевдоними, предишни адреси,
финансова история… и смъртен акт.
За жалост, най-малко знаем за частта от живота й, която ни интересува.
След като я обявиха за мъртва. Сноу също я познава.
Когато го догоних след взлома му в оная техно-фирма, спомена жена.
Планирала нещо ужасно. - Какво правеше във фирмата?
Открадна един хард-диск. - Спомнете си всичко
за тоя диск от доклада си. Единственият начин да помогнем
на г-н Рийз, е да разберем какво е намислила тя и за кого работи.
Ами, като видях Сноу, носеше бомба жилетка.
Тогава ще се съгласите, че Джон се нуждае от спешната ни помощ,
При кого отиваме? - Не се притеснявайте за това.
Просто ще вземете нещо.
Няма ли да влезете?
Корумпирани ченгета ли сте? Федерални?
Според мен сте федерални. - Готова ли ни е поръчката?
Готова е. Форматиран е според инструкциите на шефката ви.
Изключително устройство. Шефката ви трябва да е много богата.
Дайте диска. - Цената се вдигна - още $50 000.
Направи му контрапредложение - счупи му врата.
Мисля, че вече ви е платено. - А аз мисля, че чухте цената ми.
Убий го, Джон. - Не.
Хубаво. Тогава просто ще го задържа.
Може да го продам на някого.
А сега вземете диска и се размърдайте.
И, Джон? Имаш последно предупреждение.
Смятаме, че някой в Пентагона е продал секретен лаптоп на китайска фирма.
Върнете лаптопа. - Къде отиваме?
В Ордос - фирмен град в централен Китай.
Рийз, само още нещо.
Като вземете пратката, премахни агент Стентън.
Тя се компрометира. - Искаш да убия партньорката си?
Виждам, че пропускаш малкото ни пътуване до далечния изток.
За тая задача са нужни точно двама и неслучайно е така.
През последните месеци забелязахме, че агент Рийз се компрометира.
И като негов партньор… - Искаш да го отстраня?
Сами си оправяме кашите, Кара. - Ще се погрижа.
Да приключваме, Джон.
Слушай, Кара…
Съжалявам, Джон.
Казаха, че си компрометиран. - И аз получих същата заповед.
Разрешавам изстрелване. - Изстрелвам.
Добре, събуди се. - Къде съм?
В задгробния живот, мила.
Няма да ви кажа нищо. - Не те и карам. Почивай си.
Освен това, вече знам името ти, г-це Стентън.
Всъщност, знам почти всичко за теб -
откъде си, за кого работиш…
Как се озова в това легло.
Аз търгувам с информация.
Ето за какво те изпрати твоето правителство.
Толкова отчаяно искаха да го унищожат, че бяха готови да убият и теб.
Знаеш ли какво е? Отговор на един много
интересен въпрос.
Искаш ли да разбереш на кой въпрос? - Не ми пука.
Не, нали? Ето затова двамата с теб ще се спогодим.
Трябва да хапнеш, Джон. Може да нямаш друга възможност.
Нещо нямам апетит. - И Марк твърдеше така… отначало.
Аз също, като се събудих полумъртва в една болница в Донг Шенг.
Нямаш контрол над нищо. Затова отвръщаш, с каквото можеш.
Например като отказваш да ядеш. Но, има време,
ще приемеш съдбата си, както Марк я прие…
… и хапна един хамбургер. - Просто не съм гладен, Кара.
А когато наистина ти отвърна, ще узнаеш.
Кое е смешното, Марк? - И двамата сте увредени.
Да ви накарам да се избиете беше не само ефикасно, а и поетично.
Тогава защо пусна ракетата? - За по-сигурно.
И какво спечели?
До скоро. - Вие сте на ход.
Мъжете на бара. Последвайте ги навън.
Откраднете им колата. - Убеден съм, че ще се възпротивят.
Тогава ги накарайте да размислят. Или да действам по моя начин?
Момчета? Може ли за малко?
Достатъчно. Казах достатъчно.
Ще играя игричката на Кара. Но да убивам цивилни няма да стане.
Ясно? - Добре, Джон. Какво следва?
Тоя има оръжие. - Антитерористи са.
Вече вие сте такива. Временно ви преназначавам.
Вдигни телефона, Джон. Само че умната,
да не ви направя на парчета и теб и Марк.
Да? - Бейкър, проблем на Мърсър 780.
Отидете с Луис да погледнете. - Готово.
На работа, момчета. Облечете якетата, изхвърлете телефоните.
SMS-ът изпратен
Ще го спасим, Мечо.
Обещавам.
Да, детективе? - Дискът, откраднат от Сноу от Фуджима
е от рядка серия. Номерът на модела е DH-950.
Секретен е. Моделът е предназначен само за правителството
и за военни цели. - За какво й е на Стентън?
Ако трябва да предположа, да съхрани нещо секретно и опасно.
Чуйте, тъкмо получих съобщение от непознат номер.
Гласи UXO. - Това е армейско съкращение
забранено взривяването. - Г-н Рийз!
Може би носи бомба жилетка. - Пращам ви номера.
Проследете го, детективе. - Заемам се.
Разчистете района! Затворете улицата по най-бързия начин!
По-бързо, по-бързо. Всички да се отдалечат веднага!
Сещам се за какво ни извикаха. - Бомбена заплаха.
Не можах да устоя. Използвайте прикритието си да влезете в сградата.
Идете при асансьорите. Качете се в най-десния.
Дотук, момчета. Сапьорите ръководят… - Не сме подчинени на сапьорите.
Така е по устав. - Знаеш ли само 200 г Семтекс
какво може да причини на сградата и на хората в нея?
Не, но… - Е, аз знам. Колкото повече ни бавиш,
по-вероятно е да разбереш. А сега се махни от пътя ни.
Детективе, намерихте ли ги? - Не, но са били тук.
Тръгнали след други двама. - Телефонът е на антитерорист.
На бомбена заплаха е на Мърсър 780. - Бомбена заплаха?
Това е офис-сграда, детективе - основно търговски и корпоративни.
О, не, това е интересно. - Кое?
Сградата има 21 етажа, но са описани само 20.
21-вият се води на "Стилуотър импортс".
Само че не виждам "Стилуотър импортс" да упражнява някаква дейност.
Това е фирма фантом. Ще продължа да я проучвам, но се обзалагам
че целта на Стентън е тя.
Качете се на 21-вия етаж. - Асансьорът има само 20.
Използвай клавиатурата. Набери следния код: 0-5-1-5-7-3.
Какво има горе? - Секретна лаборатория на военните.
За жалост охраната не би напуснала заради обикновена бомбена заплаха.
И хич няма да ви се зарадват. - По дяволите, Кара.
Стига, Джон. Не ти ли липсваше това? Ние тримата в акция?
Какво да очакваме? - Предполагам двама командоси
с автомати, които ще стрелят ако асансьорът се качи без разрешение.
Командоси? Къде сме, по дяволите?
Тайна квартира? Лаборатория за био-оръжия?
Копеле! - Какво се разбрахме?
Освободят ли се, ще ни убият. - Вършат си работата, не знам какви са.
Единственият тук, заслужаващ да умре, си ти.
Явно си се променил, Джон. Дано съвестта ти не ни убие.
Достатъчно! В следващия етап критично е времето, господа.
И може да има смущения във връзката вътре, затова
ще се наложи малко да ви стимулирам.
Добро утро.
Щях да ги карам да ти пуснат английски канали,
но се сетих, че знаеш отлично мандарин.
Шефовете ти от Държавна сигурност нямат ли по-важна задача за теб?
Скъпа моя, ако мислиш, че работя за правителството,
ще се наложи да си сменя шивача.
Тогава за кого работиш? - Чела си класика в Анаполис, Кара.
Помниш ли Титаните? Старите богове?
Толкова се бояли от новите богове - техните деца,
че ги изяли. Ти работиш за старите богове, Кара.
А те те предадоха. Искаха да те убият…
… защото се страхуват. Усещат
накъде вървят нещата.
Щом не работиш за MSS, защо тогава си тук?
Защото, за разлика от ЦРУ, моята организация смята,
че все още можеш да си много полезна. - Мислиш, че ще работя за вас?
Ако ти извия врата, ще ме оставиш ли да си гледам телевизия?
Не, Кара… знам, че няма да работиш за нас.
Не и за пари. Но както казах, аз не работя с пари.
Ще ти предложа нещо, което бившите ти работодатели не можаха
или не искаха. Ще ти дам отговор.
Просто трябва да ми зададеш въпроса.
Кой?
Кой ми причини това? - Именно.
Не е бившият ти шеф, Марк Сноу. Имам бегла представа
какво си му намислила. Но друг е истинският виновник.
Най-вече защото той продаде лаптопа.
Какво искаш в замяна? - Спомняш ли си…
… как бяха убити титаните?
Преди да успеят да изядат най-малкото си дете, Зевс,
той увил в пелените си един голям камък,
а после наблюдавал как баща му се задавя с него.
На позиция сме. - Първо се оправете с рецепцията.
Изключете камерите, алармите, изтрийте записите от последните 2 часа.
После ще ви кажа къде да отидете.
Вътре сме. - Но къде вътре.
Търсете строго секретна апаратна.
Пробвайте стаята с биометричен сензор с табела "Готови разработки".
Елате. Тръгваме, момчета.
Не ги виждам тук. - Сигурно вече са горе.
Картър. - Детективе, здравейте.
Имам информация за забранения етаж. - Много лошо те чувам.
Съжалявам за шума, но се преместих на място с по-добра wi-fi анонимност,
за да хакна Министерство на отбраната. - Хакнал си Министерство на отбраната?
"Стилуотър Импортс" е прикритие на центъра им за кибер-операции.
Тоест? - Официално следят и защитават
секретните правителствени мрежи от кибер-терористи.
А неофициално? - Разработват "вируси" за военни цели,
като "Стъкснет" и "Флейм"… Вероятно помните, че ги използваха
да саботират иранските ядрени реактори. - Кибер-война.
Да.
Момент. Ето за какво й е бил хард-дискът на Стентън.
За какво? - Ще ги накара да откраднат "вирус".
С него работодателите й могат да спрат захранването на цяла държава,
да повредят комуникациите й… или нещо още по-лошо.
Трябва да я спрем, детективе. - Работя по въпроса.
Трябва да се качим горе. - Мислиш, че ще ни пуснат ли? Успех.
Ще им кажем, че ще подсигурим стълбите. - Ама, чакай, това са 20 етажа.
Двайсет и един.
Ето я. - Оказах се прав.
Лаборатория за био-оръжия. - Не био, електронни.
Тая стая е екранирана - всякакви честотни и радио сигнали
не могат да влязат или да излязат. - Там са данъците ви. Влезте в стаята.
Оттам поема Марк. - Какво има вътре, Кара?
Просто влезте. И не се мотайте. - Иначе ще ни взривиш ли?
Давай, ще взривиш и плана си. - Харесвам те, Джон,
но не ме карай да ти покажа колко си заменим.
До утре, Джими.
Искаме да положиш малко извънреден труд. Мълчи!
Кои сте вие? - Приятел…
Знаете ли къде се намирате? - Просто подай ръка, може ли?
Вкарай си паролата. Дай хард-диска.
Марк… не се налага да правим това. - Налага се… иначе сме мъртви.
Не, тук няма сигнал. Тя не може да ни чуе.
Можем да измислим начин да я спрем или поне да се отървем от жилетките.
Пробвах. Няма такъв. - Не може да няма.
Нямаме време.
Покажи му сървърите. - Насам.
Ще ти кажа като намеря свободен порт да включиш диска.
Как се казваш? - Кевин.
Ще се опитам да ни измъкна живи, Кевин. Но ми е нужна помощта ти.
Ало? - Аз съм.
Г-н Рийз! - Нямам време. В офис на военните съм.
Получих SMS-а ти. Какво иска тя от вас? - Да откраднем нещо, мисля.
Мисля, че целта й е кибер-оръжие. - Кибер-оръжие?
Какво има на сървърите? - Ами…
Кевин! Ако искаш да оцелеем, трябва да ми се довериш.
Военен софтуер - "вируси", "червеи",
софтуер, който унищожава вражеските компютърни мрежи.
Ето защо не са свързани към мрежата. - Да, нищо тук не бива да се изнася.
Тя вероятно търси един проект с кодово име "Сигнус".
Какво е "Сигнус"? - Нов "супервирус". С него злосторник
може да скапе главните цивилни мрежи, отбранителната ни система,
даже да убие целия Интернет. - Или да изключи Машината!
Няма да го позволя. Харолд, отдалечи се от сградата.
Какво смяташ да правиш?
Г-н Рийз! - Можем ли да изтрием сървърите?
Само ако има пробив в сигурността на системата.
Тогава сами ще се изтрият.
Открит е пробив в сигурността Изтриване на всички дискове
Какво правиш? - Унищожавам "Сигнус",
преди да го е докопала. - Какво? Ще ни убиеш, Джон.
Ще видим. - Включи диска обратно.
Няма да стане.
Престанете, момчета.
Кара.
Знаех си, че няма да се подчиниш, Джон. Както направи в Ордос.
Изгуби самообладание. - Закъсня. Изтрих дисковете.
Изтриването завърши
Никога не си бил прозорлив. Нали така, Джон?
Целта ми беше да ми разчистите пътя. Чудесно се справихте.
Вземи диска!
Да вървим.
Вижте, не искам да взема нещо от тук.
Тия момчета са доста изостанали.
Включете диск Не се засягай.
По-скоро искам да им оставя нещо.
Какво е това помещение? - Тук следим правителствените мрежи
за кибератаки. Тя може да проникне… - Навсякъде.
Зареждам
Какво направи, Кара? - Свърших си работата, Джон.
Кара, чуй ме. Знам как се чувстваш.
И аз бях в Ордос, забрави ли?
Е, да, зачеркнаха ни, предадоха ни…
… но ние оцеляхме. Забрави го!
Не е прекалено късно.
Можеш да сложиш край на това.
О, Джон.
Това и правя.
Държа на думите си… че това ми липсваше.
Но хората се оказаха прави: "Няма път назад".
Сбогом, момчета.
Можеш ли да отвориш вратата? - Не.
Но мога да претоваря захранването, което би трябвало да предизвика
аварийно изключване.
Още е заключена. - Вероятно е на аварийно захранване.
Насам!
Остани тук.
Няма да можем да я настигнем. - Трябва да изведем всички цивилни.
Ще се качим на покрива… - За Бога, Рийз.
Тая твоя жертвоготовност взе да се изтърква, не мислиш ли?
ЦРУ има тайна квартира на две преки оттук.
Шансът е малък, но нямам избор. - Дори да успееш,
мислиш ли, че ще те приемат? За тях ти си компрометиран.
Помисли за това. Там те чака само черна качулка.
Успех, Джон.
Джон! - Картър.
Махнете се от етажа веднага. - Не, ще ти махна жилетката.
Не можеш. - Виждала съм много в Ирак.
Изведи я оттук. - Джон, чуй ме…
Имаш прекалено много за губене. - Не, Джон, не го прави!
Лайънъл? - Картър, той е прав.
Пусни ме! - Помисли за сина си!
Джон! Не е нужно да го правиш.
Знаеш, че трябва… защото и ти би постъпила така.
Благодаря. И на двама ви.
Хайде, Картър, да тръгваме. Ела.
Виждам, че не е прекалено късно.
Трябваше да се сетя, че ще се появиш. Казах ти да се отдалечиш.
От което разбрах, че си загазил, г-н Рийз.
Не се приближавай!
Ето.
Открий какво има на хард-диска и го деактивирай.
Нека само… Какво ще направиш?
Ще ме застреляш? - Миналото ми ме застигна.
То не те засяга. - Но тоя момент ме засяга.
Няма да те оставя, Джон. Така че да не губим повече време, а?
Е, да видим какво имаме тук. - Някога обезвреждал ли си бомба?
Не бих казал. Но мисля, че схванах основните принципи.
О, много ме окуражи. - Изглежда е свързала телефона
към капацитивен детонатор. Ако звънне, кондензаторът ще се зареди
и от своя страна зарядът му… - Финч!
Извинявай, така работя аз. - Можеш ли да изключиш таймера?
Нямам достъп до батерията. Трябва да хакна шифъра на телефона.
Ще можеш ли? - Измислих една от най-сложните
компютърни системи в света. Сигурно ще мога да отключа телефон.
Всички телефони имат универсален код базиран на модела им
и на уникалния IMEI номер. Така. В случая трябва да избера
една от пет комбинации - Ами, добре.
Проблемът е, че имаме само три опита преди телефонът да се заключи.
Това вече не е добре.
Да разбирам ли, че с тази не стана? Извинявай.
Така.
Здравей, Кара. - Направих го.
Аха. И, както виждам, чудесно.
Оттук поемаме ние. - Сега си искам обещаното.
Човекът, който продаде лаптопа и те прати на злополучен път до Китай?
Или на благополучен, в зависимост от гледната точка.
Името! - Боя се, че имам просто едно име…
на човек, който както изглежда не съществува
в нито една известна бази данни. Дано имаш късмет да го откриеш,
аз не можах. - Казвай.
Какво? - Беше ми казал нещо.
Че рано или късно и двамата ще умрем.
Предпочитам късно. В крайна сметка точно аз те въвлякох в това.
Убеден съм, че щях вече да съм умрял ако ти не ме беше открил.
Едва ли. - Напротив.
Избери вярната, Харолд.
Излезе права, Кара, за смъртта ми - ще бъда невероятен.
Сигурно няма да гръмне.
Май най-накрая Сноу се пенсионира.
Здрасти, момче.
Ей, ей!
Детективе? - Агент Мос.
Какво ви води насам? - Идентифицирахме терористите,
които проникнаха в офиса на военните. Оказаха се отстранени агенти на ЦРУ.
ЦРУ си трае, но според нас са станали наемници.
Ей тоя, Марк Сноу, напълно съвпада с описания от вас "костюмиран".
Наистина ли? - Смятаме, че Донъли ги е разкрил.
Открили са това и са го убили. - Значи ли това, че случаят на Бюрото
срещу "костюмирания" е… - Закрит, официално.
Колкото до Донъли, ние ще се разправяме с ЦРУ.
Всичко хубаво, детективе. - Благодаря.
Ей, наред ли е всичко? - Ще видим.
Намери ли нещо на хард-диска? - Още не.
Каквото и да е прехвърлила, защитата му е невероятна.
Предполагам, че и програмата, която защитава, е не по-проста.
Успях единствено да разбера кога ще се активира - след пет месеца.
Какво ще се случи тогава? - Дано сме живи да разберем.
Финч?
Благодаря ти. - Моля те, няма за какво.
Е, боя се, че имам просто едно име…
на човек, който изглежда не съществува в нито една известна база данни.
Дано ти го откриеш, аз не можах.
Харолд Финч
Субтитри: Емил Милев http://subs.sab.bz/